(untitled) (Збірник «Наукові проблеми архітектури та містобудування» | ОДАБА, 2025)
У статті розглядаються особливості організації громадських просторів в умовах щільної міської забудови. Проєктування таких просторів сприяє формуванню дружнього середовища з пріоритетом людського масштабу. Проведено аналіз досвіду організації громадських просторів. Встановлено, що сучасні тенденції до проєктування відкритих громадських просторів направлені на створення фізичного, психологічного та візуального комфорту для жителів міста. Відмічено, що в громадському просторі відбувається два основними типи дій: пересування та перебування пішоходів. Такі простори знаходяться в постійному зв’язку з оточуючою забудовою та взаємодіють з нею у об’ємнопланувальному та функціональному аспектах. В залежності від містобудівної ситуації громадський простір може бути моно- або поліфункціональним. В процесі дослідження було виявлено три основні архітектурно-дизайнерські прийоми організації громадського простору в щільній забудові: примикання, перетинання та центрування. Зазначено, що громадські простори повинні мати виразний художній образ, який допомагає його ідентифікувати та створити «живий» осередок для жителів міста. Формування міських інтер’єрів пов’язано з аналізом існуючої ситуації в певному фрагменті міського середовища, виявленні актуальних потреб жителів, деталізацією простору за рахунок предметного наповнення. Залучення всіх необхідних засобів для повноцінного функціонування громадського простору та можливості забезпечення потреб суспільства в якісному середовищі є пріоритетною задачею сьогодні та в майбутньому.