(untitled) (Збірник «Наукові проблеми архітектури та містобудування» | ОДАБА, 2026)
У статті простежено траєкторії постсоціалістичних трансформацій Айзенхюттенштадта (1990–2025) як планованого мономіста, сформованого для містоутворюючого підприємства – Східного металургійного комбінату (Eisenhüttenkombinat Ost – EKO). Дослідження фокусується на взаємодії просторових, інституційних і соціокультурних змін у контексті деіндустріалізації, депопуляції та програм «керованого скорочення», що зумовили демонтаж частини житлового фонду, концентрацію ресурсів у центральній частині міста й трансформацію інфраструктурного забезпечення. Паралельно аналізуються практики переосмислення соціалістичної спадщини, у межах яких архітектурно-планувальні характеристики міста, а також пам’ять і культурні інституції стають ресурсом символічної стабілізації та нових сценаріїв розвитку. Отримані результати дозволяють уточнити специфіку постсоціалістичних траєкторій мономіста як багаторівневого процесу, де просторові втручання та соціокультурна ревалоризація минулого формують структуру змін, потенційно релевантну для майбутніх досліджень і адаптації до інших постсоціалістичних контекстів, зокрема українського.